LA VIE EN ROSE
NEW YORK 16 FEBRUARI 1959
Skynda på! Hon svimmade nästan för tio minuter sen!
Ambulansen är här.
Thérèse av Jesusbarnet, överge mig inte. Ge mig styrka...
Jag vill leva lite till. Återuppväck mig.
- Varför grinar du? - Försvinn, snorungar!
Vad gör du här?
Varför gråter du? Är du ensam?
Var har du din mamma?
- Är ni hennes mor borde ni hängas! - Jag arbetar! Jag är sångerska!
- Men titta på er lilla flicka! - Jag tar väl hand om henne!
"Louis, jag kan inte vänta längre. Jag är less på Belleville."
"En impressario tycker att jag ska pröva lyckan i Konstantinopel."
- Goda nyheter för akrobaten? - Det må du tro!
Gratulationer från premiärministern.
"Mamma tar hand om Edith medan jag tänker på min karriär."
"Louis, jag väntar inte på dig längre."
"Anetta."
Är det nån hemma?
Edith?
Louis?
Nu får det räcka!
Det var det värsta!
Ditt barnbarn...
Edith.
Vilket lustigt namn.
Hon ser inte riktigt kry ut.
Kom med här.
Vad gör du här? Vad söt du är!
- Vad heter du? - Dräll inte bara omkring, Titine!
Jag ska gå på dass. Det var upptaget där uppe.
Du har vackra blå ögon!
Vad har du på hjärtat då?
Jag måste åka tillbaka.
Jag blir hemförlovad snart, sen börjar jag som akrobat igen.
- Jag ville bara se gullungen. - Ut!
- Jag har inga fler kunder. - Ta hand om dörren då.
- Var är hennes mamma? - Vet inte.
Vill du lämna flickan här?
- Folk kommer att prata. - Folk pratar alltid en massa.
Ska hon inte med till kyrkan?
- Vi missar högmässan! - Hon är inte världens mittpunkt!
- Har vi fått en barnunge? - Får man titta?
- Det är inget barn, utan en flicka. - Ut med er!
Be henne att sjunga!
Du skulle kunna sjunga i Paris om du inte var så rödhårig.
En kväll tog jag mig ett bad Tog av mig allt, varenda tråd
Jag kunde gömma mig i nattens sken
Men strax månen opp Jag tänkte säga stopp
När jag hörde strax intill ett litet tjut
Där satt en karl på bergets kant och såg allting
Karln ropade "oj" och jag uti sjön
Jag ropade "oj" Han såg mig naken
Helt naken
Titine! Öppna, nu räcker det!
- Vad är det med henne? - Hon har Edith hos sig.
- Öppna! - Vad är det med henne?
Inget. Gör er i ordning! Kunderna kommer snart!
- Öppna, annars får du ångra dig! - Jag vill inte arbeta!
- Jaså du? Det här är inget hotell!
- Jag behåller Edith hos mig. - Du behåller ingenting!
Öppna nu. Din främlingslegionär kommer ju...
- Strunt samma. Han bara ljuger. - Nu räcker det, Titine!
Öppna, annars åker du ut illa kvickt! Jag har fått nog av ditt trams!
Jag öppnar, men skäll inte på mig.
NEW YORK 8 MAJ 1959
Doug!
Är du svartsjuk?
Jag hittade Billie Holiday-skivorna åt er. De är på hotellet.
Billie och jag är födda samma år. Visst är det lustigt?
Jag tog med mina utkast... Ska vi titta på dem senare eller i kväll?
Senare. Först ska jag sjunga om en riktig idiot.
- En före dig. - Hursa?
- Det var inget. - Varsågod.
Jag är klar.
Sov gott, min lilla råtta.
Det är Jeanne!
Vad står på?
- Blod! - Säg nåt!
- Han lekte doktor med verktygen! - Ett sånt kräk!
- Titine! - Vi måste berätta för madame...
- Hon slår ihjäl mig! - Titine!
Jag kan inte se!
Flickan är klen till hälsan. Hon har hornhinneinflammation.
Är hon blind?
Det är en inflammation...
Ni får ha tålamod. Det kan ta månader.
Här är ett recept.
Vems flicka är det?
Ingens.
Thérèse, jag ber sällan om något, men jag ber dig att lyssna på Edith.
Prata, Edith. Hon lyssnar.
Thérèse, jag vill inte vara blind. Jag vill se.
Hon är full av blå blommor.
Jag vill lära mig läsa och jag vill springa. Jag vill inte vara blind.
St Thérèse, säg åt Jesusbarnet att ta hand om Edith...
Fortsätt!
Tack, St Thérèse och Jesusbarnet...
Ingenting, varför händer ingenting? Jag undrar så
Inget, inget alls För mig händer inget alls
Hon ser...
Hon ser!
Titine! Upp med dig!
- Vad står på? - Han ska hämta Edith.
- På med kläderna! - Det går jag inte med på!
- Att du ger dig på cirkuslivet igen. - Flickan får se sig omkring.
Åk med dig då.
Edith! Edith!
Släpp henne!
- Sluta! Jag kastar ut dig! - Ni får inte!
Vi är på Orly, passagerarna går av planet och här kommer Edith Piaf!
Med en ung herre... - Vad har ni med er från Amerika?
- En amerikan. - Vad heter han?
Hon sveps med av folkmassan, hon får blommor...
Hon sätter sig i sin svartvita Simca Vedette...
Hon är trött, men ler ändå...
Tyst! Jag vill skåla!
- Är du knäpp? - Knäpp kan du vara själv!
Såja, ni får hjälpa sjuklingen.
Du med dragspelet! Akta dig så att du inte åker på en riktig pärla!
Ni kommer i rättan tid! Hämta ägaren. Han ska bjuda på champagne.
Jag heter Edith Piaf och har spillt...
Nu vill jag att alla kramas! Även de som inte tål varandra!
Doug, my love. I love you.
I want to kiss you, Edith!
Vad är det för gammal hagga?
- Vem hade beställt råbiff? - Vart tog er stilige kollega vägen?
- Ni gör henne förlägen, Edith! - Vem har frågat dig, Coquatrix?
Fröken!
Madame Edith Piaf, vilket nöje! Vad kan jag stå till tjänst med?
- Mycket. Jag vill ha en present... - Självklart.
Jag ville ha champagne, men jag tar nog en stor ring med diamanter.
Ingen fara, vi nöjer oss med champagne.
Skål för min kärlek till er.
Det är för den jag reser mig upp... - Hjälp mig.
Jag vill att alla skålar för Marguerite...
Min kompositör och min allra trognaste vän i det här yrket.
Rodna inte så där, då börjar vi lipa.
- Vad glor du på? Vill du plåta mig? - Helst inte.
Bubbligt och alkoholhaltigt. Mycket hälsosamt...
Du går mig på nerverna, Loulou. Vi firade min hemkomst, punkt slut.
Stirra inte som en förstenad beundrare!
- Jag väntar besök, så stanna inte. - Ni har faktiskt åtaganden.
Ni är inte ensam.
Minns du hur jag var klädd första kvällen?
Som en trashank, men de såg på mig som om jag var en prinsessa...
- Du var en prinsessa. Min prinsessa. - Skål för Marguerite!
Skål för dem som väntar på mitt fall. De som tror att jag är lättlurad.
- Är det nåt på tok med Louis? - Han tjurar bara.
Låt oss vara. Vi är upptagna.
Du är inte här för att titta på föreställningen. Du ska arbeta!
Du är här för att tjäna ihop till brödfödan.
Jävla skitunge! Nu missade jag min sorti.
Gå till husvagnen och gör i ordning middagen.
En applåd för Louis - ormmänniska och fotjonglör!
Hon är söt.
- Hur gammal är hon? - Tio år.
- Har hon ingen mamma? - Hurså?
Det måste bli ensamt för dig.
Du kan väl bjuda på ett litet glas i din vagn?
Kom då.
Vet du vem jag är?
Jag är Thérèse.
- Är dina ögon friska nu, min ängel? - Ja.
Vad söt du är, Edith. Vem ber du för i kväll?
- Jag ska be för Titine. - Vad bra. Jag vakar över dig.
Om du känner dig ensam finns jag alltid här.
Jag har ju sagt att hjulet måste bytas!
Vi sitter alla i samma båt, så nu hugger du i!
- Det struntar jag i. - Försvinn då!
- Ger dig inte av för lite bråk! - Jag kan inte ha en chef.
- Och Caroli är usel som chef. - Du är full, Louis!
- Tror du att du hittar nåt bättre? - Jag har alltid klarat mig!
- Jag som börjar vänja mig vid dig... - Då får du vänja dig av!
St Thérèse, gör så han ändrar sig. Jag vill stanna på cirkus.
Edith! Edith!
Hur kan han stå så där?
- Gör inte flickan nån akrobatik? - Det kommer.
Gör någonting, annars går de.
Gör nåt!
Fosterlandets barn, var redo vår äras morgon är nu här
När tyrannerna mot oss stormar med sin blodiga fana rest
På våra slätter rasar kriget där hörs soldaternas vrål
De smyger skonlöst fram till er för att hugga ner era familjer
Till vapen, fria män! Ställ upp i raka led!
Marschera ut!
Orent blod ska flyta där vi går!
Det är min dotter.
- Jag är less på morotssaft. - Är jag här så slipper du inte.
- Jag vill helst ha det mörkt. - Det är ju så vackert väder!
Edith, jag vet att det är svårt...
...du behöver massor av vila och tålamod.
- Din man ringde i morse och... - Det finns inget mer att göra.
Det som plågar mig... är att jag har levt med för stora utsvävningar...
De sista tre åren har varit en katastrof.
Du är en konstnärssjäl, Edith.
- Simone... - Ja, Edith?
Jag kommer inte att sjunga mer, inte sant?
Vi sjunger i en halvtimme, sen käkar vi.
Sjunger jag ensam blir det tiggeri, är du med, blir det föreställning.
Här ska jag sjunga.
Hör du!
Det är inte tillåtet att sjunga på gatan.
- Inte? - Din ålder?
- 20 år. - Vad är det där?
- Hon har knappt druckit nåt! - Kom fram.
Kan du Piptobak?
- Håll käften! - Sjunger du den, får du hållas.
Står jag där borta är det inte mitt område längre.
Om en vecka fyller du 21. Vi har varit syrror i fem år.
Trivs du bättre hos mig än hos morsan?
Jag sticker hellre kniven i mig än går tillbaka till fabriken. Och du?
- Längtar du till din mjölkaffär? - Tyst! Prata inte om det!
- Inga scener nu, Anetta. - Din fyllkärring till morsa.
Edith...
Du har inte en liten slant?
- Har du inget mer? - Farsan är ingen krösus, som du vet.
- Får jag en sedel... - Har ingen.
- Jag är ju din mor... - Ut!
- Ska jag sjunga för dig? - Släng ut henne, Etienne!
Jag är artist! Och vad är du?
- Du ska få se! Du ska få se! - Vad då?
- När du inte får nåt! - Lugna dig, annars åker du ut!
- När du är en värdelös skit! - Ut!
Du lär inte heller få nån hjälp av dottern din...
- Ät upp potatisen. - Du är ingen sångerska, din skit!
Låt henne vara, annars klappar jag till dig!
Kom, Momone! Vi sticker från den här syltan!
Ät, för fan!
Stick ut och fnaska med dig!
För snart vill ingen in mellan benen på dig.
Tack, madame!
Tack, monsieur!
- Du förstör rösten så där. - Man måste ju försörja sig.
Förvisso.
Louis Leplée. Kom till Gerny's i morgon så ska vi se vad vi kan göra.
- Sjunger du också? - Nej, men jag kan en massa annat!
Kom du, och sjung det du brukar sjunga.
Vad händer om jag inte kommer?
Du gör som du vill, flicka lilla.
Vad är det här? Du är ute hela dagen och det här är allt?
- Jag sparade lite åt min far. - Mina pengar går till välgörenhet...
Han är sjuk, jag svär!
Jag ska minsann se till att du lär dig att jobba!
- Släpp! - Aldrig, aldrig!
- Hellre dör jag än går på gatan! - Tar hon livet av sig är felet ditt!
Jag vill ha mer, begrips? Så du får kanske sära på benen som alla andra.
Det blir du som får sära på benen.
Albert! Förlåt mig!
- Stanna! - Låt den skithögen vara.
Etienne, ge henne ett glas till.
Ska ni med till kinesen? Det är italienarna, Le Gros och Popoche.
Allt finns: kola, vallmo... Lite mänsklig värme.
Bara för att jag har legat med dig, tänker jag inte ligga med dig jämt!
Håller du inte med? Vill du att jag berättar?
Vet du varför jag skiter i era dumheter?
Nej, för du är för dum! Därför att jag är sångerska!
Och för att jag kommer att lyckas. Det har jag alltid vetat!
Det är den lilla flamman... St Thérèse. Jag ser stora ting.
Men hur ser hon ut? Hon ser sjuk ut.
Var har han fått tag i henne?
Hon är otrolig!
- Ett glas champagne, Phillipo! - Chefen är förälskad.
Hon har röstresurser, i alla fall.
- Hon var ju riktigt bra... - Var inte så giftig.
- Vad hette du nu igen? - Edith Giovanna Gassion.
- Låter inget vidare. - Men jag har några artistnamn också.
Huguette Hélias, Tania...
...Denise Jay.
- Ni går på manikyr! - Nu bryr vi oss inte om det.
- Du påminner om en sparv. - Jaså?
- "Sparvungen" är redan upptaget... - Ja, det är det.
En sparv... I dina kvarter heter väl sparv piaf?
Piaf!
- "Lilla Sparven." - Lysande!
- Det låter fånigt. - Struntprat!
- "Lilla Sparven!" - Alldeles lysande!
Och du ska ha en fin repertoar: Nini, Valse brune, Mômes de la cloche...
- Den kan jag! - Öva, natten lång om så krävs.
Du börjar på fredag.
Håll ett öga på din lilla sparv. Hon spottar inte i glaset.
Phillipo, ingen mer sprit i logen.
- Men vad sysslar du med? - Jag är inte klar med stickningen...
- Vi håller på med ärmen. - Ni hinner inte. Det är fullsatt!
- Ska hon se ut som en trashank? - Se! Stjärnan klär på debutanten!
Skynda er nu, flickor!
- Louis, jag måste spy... - Det hinner vi inte med nu.
När jag var på väg hem nyligen -
- ville ödet att jag skulle träffa på den unga dam ni ska få se nu.
Ni får se henne precis som jag såg henne: en oslipad diamant.
Direkt från gatan till Gerny's - här är "Lilla Sparven"!
Hon är som min syster.
- Visst hade jag rätt? - Hon är enastående.
Får jag föreställa den store Jean Mermoz.
Till er.
Kom, Edith.
Du kommer alltid att trollbinda publiken.
Du ska få träffa någon du kan ha stor glädje av.
Marguerite Monnot, jag är pianist.
Jag skulle hemskt gärna vilja komponera åt er.
Får jag presentera Jacques Canetti, artistchef på Radio-Cité.
Mademoiselle, ni var helt fantastisk. Tack.
- Slå er ner hos oss. - Jag kan inte stanna, Louis!
Men vad är det som är så viktigt?
- Tack. - Vad var det med henne?
Helt underbar!
Nu åker du på en smäll! - Jävla kossa, jag har väntat i en timme!
Fan ta alla från Auvergne, hör du det?
Håll käften, annars får du ångra dig!
Ge hit!
LEPLÉE BERÄTTAR OM SITT MÖTE MED LILLA SPARVEN
Mademoiselle... ni är helt underbar!
Så många händer man får skaka i kväll! - Ta mer champagne!
Hit med flaskan!
Vad var det jag sa? Radions genomslagskraft, eller hur Coquatrix?
Underskatta inte varieténs magiska kraft.
- Edith, jag har en liten idé... - En melodi!
Raymond!
Mireille, ropa på Raymond!
- Jag vet någon för dig, "Sparven". - Han vet nån för dig!
En tjockis vill prata med dig.
Får jag presentera Raymond Asso, författare, kompositör och poet.
- Jag kan inte vara överallt. - Jag älskar era sånger!
Och jag gillar inte ditt nylle!
Jag har sett er ofta.
Då har ni gömt er ordentligt.
Det är midnatt!
Tre!
Två!
Ett!
- Ni är en stor artist. - Ja, jag har högklackat.
När ni vill... Det är bara att ringa, så kommer jag.
Pappa Leplée! Pappa Leplée!
Din olycksfågel!
Det är ditt fel!
Är ni "Lilla Sparven"?
- Följ med här. - Varför då?
Följ med.
Ursäkta, släpp fram oss...
Hallå! Jag talar med dig! Umgås du i de kretsarna?
Nej.
- Lämna mig i fred! - Henri Valette? Georges le Spahi?
Jeannot le Mataf och Albert, dem känner du inte heller?
Det är vänner, men de är inte inblandade.
Att vara medbrottsling är allvarligt.
Jag är oskyldig! Jag har inget gjort! Jag har mist allt...
- Var befann du dig i går kväll? - Ute och firade, har jag ju sagt!
Skitstövlar! Jävla kräk! Ni beter er som svin!
Tyst! Det här är ingen varietélokal! Du umgås med en del skummisar.
- Jag känner ingen, kommissarien. - Tror du att jag är dum?
- Lilla Sparven, vad har ni att säga? - Det är rätt att hon blir utskämd!
- Åk tillbaka till rännstenen! - Lämna henne i fred!
- Det var inte hon. - Angav ni några för att bli släppt?
Det är begravning. Visa lite respekt!
- En sista fråga... - Ni är ena riktiga hyenor!
Försvinn!
Det är slut, jag är död. Ingen har förnedrat mig så.
- Tidningsskriverier är snart glömda. - Jag rår inte för nåt...
Öppna!
- Vad är det? - Är ni Simone Berteaut?
- Ja. - Var god och följ med oss.
Jag har inte gjort nåt!
Domstolen och er mor har beslutat att ni ska sättas på anstalt.
Beslutet ska verkställas omgående. Var god plocka ihop era saker.
- Hon stannar här! - Jag diskuterar inte med er.
För sista gången, plocka ihop era saker...
Ni vill ta livet av mig! Ni vill ta livet av mig!
Hon åker inte härifrån! Momone!
- Låt dem inte ta mig! Edith! - Lugna dig!
- Mina saker, ditt kräk! - Du förolämpar mig inte!
Pappa Leplée!
Åh, pappa Leplée!
Det var du som dödade honom! Vad har du gjort av pengarna?
Vad kan man vänta sig av ett gammalt fnask?
Jag vill inte ha några besök i logen! - Stanna, Mamy!
Jag behöver en spruta, jag har så ont.
Ta hit amerikanen.
Ni kan komma in nu.
- Vilken succé, Edith! - Doug?
Jag behöver luft. Jag vill åka hem till Chalons med dig.
- Nu? - Det är ju över 40 mil!
Ni går mig på nerverna! Jag har fått nog - mer än nog!
- Ni är för trött för att åka 40 mil. - Alltid nej! Fan ta er!
- We go! - No way.
Vi åker hem! Jag vill hem, vi vänder!
Vi åker hem! Ni har ändå förstört det roliga.
Blodvärdena är katastrofala. Två brutna revben och vi kan inte gipsa.
Hon får ligga i veckor. Om hon har föreställningar får ni ställa in.
Det räcker. - Doktorn, ge mig en spruta så jag kan sjunga!
Tyvärr, min beundran har sina gränser.
- Varken den eller jag har gränser. - Ställ in. Ni leker med ert liv.
Än sen? Någonting ska man ju leka med.
Ska man förändra sitt liv, så ska man börja med att packa... och sen flytta.
Varför ringde du inte tidigare?
Jag visste inte riktigt vad du ville.
- Du har mycket att lära. - Det har ingen annan sagt förut.
Snart är du inte "lilla Sparven" mer. Då är det slut med varietétramset.
"När ett oväder drar förbi." Artikulera! - Ta om.
"Han ha-de stora blå ögon..." Förstår du vad du sjunger om?
- Vad är du ute efter? - Perfekt artikulation.
- Jag sjunger som jag talar. - Illa.
Du flår orden och du begriper inte vad du sjunger!
- Långsammare, Marguerite. - Vi har övat i 6 timmar. Vädra lite.
Vi får andas senare. Ta om.
Nej, du lyssnar inte! Du gestaltar ingenting!
Du måste bli en förälskad kvinna! Tänk som en skådespelerska!
- Han driver med mig. - Vi behöver ta en paus, Raymond.
- Med honom kan jag inte sjunga! - Var har du sjungit förut?
- Nöj dig inte med vad du redan kan! - Jag har sjungit sen jag var nio!
Oroa dig inte. Det här är nytt och svårt.
Du måste bli en uttolkare! Vet du vad det innebär? Gestalta sången!
- Artikulationen har ingen klagat på. - Vilka talar du om då?
Smickrarna på Gerny's eller folk på gatan?
Antingen gör du som jag säger eller så går du tillbaka till gatan.
Edith! Edith!
Skål för min lilla flicka som inte glömt sin pappa!
- Din karl har pengar, va? - Nej, han älskar bara konsten!
Han älskar snarare din häck!
- Låt oss höra en sång nu! - En sång! En sång!
Det är så hon ska behandlas!
Jag släppte iväg henne.
Jag var för snäll!
Du är stel. Du står som fastspikad! Det saknas liv.
Du tar inte tillvara på din talang. Man måste behärska scenen totalt.
Du måste fånga publiken med allt du har. Du har fantastiska händer.
Använd dem! Sjung med dem!
Om igen, Marguerite!
Rör på dig!
Händerna, händerna!
- Jag känner mig fånig. - Fortsätt!
Sätt på dig den här.
Folk skiter i sånt. De vill bara höra rösten.
Hur kan du vara så begåvad och ändå så korkad? På med den!
- Edith, öppna! - Jag måste spy.
- Är hon full? - Hon är bara nervös.
Jag har ju en fullsatt salong!
Se till att få ut henne från dass innan folk sliter loss bänkraderna!
Hon kommer!
Edith... Du får tre minuter.
Det här är ingen nattklubb, det är en teater!
Fy fan, vad man ställer till det för sig.
Det är bara rampfeber. Ett gott tecken.
Edith?
Ja...
Jag fattar inte att du tvekar nu.
- Nu vill jag att du öppnar dörren. - Jag kan inte.
Öppna, snälla du.
Ställ dig upp...
PIAF GÖR SUCCÉ
GATUMUSIKANT BLIR STJÄRNA
DEN FÖRSTA MAN SOM STRÄCKT UT HANDEN ÅT MIG - RAYMOND ASSO
PIAF PÅ TURNÉ
EDITH PIAF SJUNGER PÅ ABC
LILLA SPARVEN ÄR DÖD - LEVE EDITH PIAF!
"Vet du vad det innebär att skynda hem till den man älskar..."
"...bara för att finna rummet tomt. Och sedan vänta och vänta."
- "Jag kan rummet utan och innan!" - Du blir fantastisk på teatern!
- Usch, nu är Canetti här. - Dirigenten har väntat i tre timmar.
- Det är 48 timmar till premiären! - Det är faktiskt en pjäs av Cocteau!
Mademoiselle, Paul Meurisse hämtar er kl. åtta inför middagen hos Cocteau.
Du ser! Dirigenten får komma tillbaka vid midnatt!
- Är du säker, Edith? - Ska du köra med henne som Raymond?
- Sluta, Momone! - Därför gav hon honom sparken.
- Vill Edith se klänningarna? - Just det, klänningarna.
Här är allihop. Akta er för nålarna, bara.
Den enklaste. Utan krage.
- En ung man har sökt er sedan i går. - Hur ser han ut?
Han är soldat. Jag har sagt att ni inte har tid, men nu är han här.
Släpp in honom när han nu är här.
Den här vägen.
Ställ den där.
- Varsågod. - Den utan krage blir bäst.
- Jaha? - Michel Emer, jag är korpral...
Nu är ni inte i armén. Vad vill ni?
Jag har en melodi åt er.
Ännu en... Jag har premiär på Bobino i övermorgon. Kom tillbaka senare.
- Jag vill ha den här! - Jag åker till fronten i morgon.
Pianot står där. Ni får fem minuter.
Edith!
Vi får vänta.
Sluta!
Den vill jag ha med. - Ut med er!
Men Edith, det går inte, vi är redan försenade.
- Vad är det som inte går? - Jag vill ha med den på Bobino.
- Så här kan du inte göra! - Jaså?
Vad är det annars för mening med att vara Edith Piaf?
- She is so "desesperated", so poor. - På franska, tack!
- "Alltför desperat, alltför fattig." - Ut med språket, Charles!
Jag är ingen översättare. "Eländigt..."
- Långt ifrån "det glada Paris". - Ett rejält fiasko, alltså.
Det är inte första gången ni får kämpa.
Jänkarna vill ha vackra flickor. Jag har inget att hämta här.
Jag är ingen sexig parisiska. Kan ni se mig som revystjärna?
Var är min plym? Jag ska ha en plym i arslet!
Skratta bara! Jag är för sorgsen för dem, och de är för dumma för mig.
- Ja, de är för dumma för oss! - Edith, det är fantastiskt! Se här!
Nej, här!
- Du är på förstasidan! - Och två spalter!
Det är fantastiskt för oss! Det är Virgil Thomson -
- den tyngsta teaterkritikern. Han lovordar dig i artikeln.
Jag hajar inte ett dyft. Översätt, för helvete!
Det står att det vore ett stort misstag att släppa i väg er.
Och att amerikanerna inte förtjänar er.
Jag visste att det skulle hända nåt. Jag måste byta om. Hjälp mig välja!
I kväll är jag utbjuden.
Er pastrami-smörgås. Hoppas det smakar.
- Vad är det, Marcel? - Kött. Smaka.
Det luktar blöt hund.
Nåt fel på köttet?
- Va? - Det är ingen fara. Hon är...
Hon... Det är okej.
Er engelska verkar vara i klass med smörgåsen.
- Gillar ni inte stället? - Jag hade inte väntat mig...
När ni ringde och sa: " Vi är två ensamma fransmän i New York" -
- "kan vi inte äta middag ihop" så tänkte jag mig nåt annat.
Jag går jämt hit.
Ni blir i alla fall inte ruinerad.
- Önskar ni beställa? - Vi tar två pastrami...
Låt mig! Två tournedos Rossini with en château Langelus 1938, please.
- Ni måste vara utsvulten! - Hellre tournedos än kokt hund.
- Jag är ledsen. - Ska vi ta och börja om från början?
- Hur länge har ni varit i New York? - I åtta veckor.
Tycker ni om Amerika?
Jag skiter i Amerika! Jag förstår inte dem och de förstår inte mig.
- Så ni saknar Paris? - Nåt hemskt!
Vad gör ni när ni inte sjunger?
Ni skulle kunna jobba i polishuset!
Jag stickar. Får jag era mått, så stickar jag en tröja.
Nej, det behövs inte...
Det är några som känner igen er där borta...
De säger: " Den stackarn förlorade sina två sista matcher. Han är slut."
Jag ska täppa till käften på dem!
Lugn, jag skojade bara!
Utmärkt.
- Kan vi inte dua varandra? - Visst.
- Vad gör du när du inte boxas? - Jag tränar, springer.
- Och efter träningen? - Hemma i Marocko? Sköter gården.
- Har du en gård? - Med svinuppfödning.
Vad då? Varför inte?
Ja, varför inte?
Det är en fin, modern gård med kraftiga fina svin.
- Vem sköter den när du boxas? - Min fru.
Ni har...
Du har fantastiska händer.
- Hör du det, Momone? - Ja, du har söta fingrar.
Hör på...
Vad har du för färg på ögonen?
- Han lutade sig fram... - Och det stank ur mun på honom...
- Vad dum du kan vara! - Han har ju svin...
- Han sa... - Blålila.
- De är ju blålila. - Det var hans sätt att säga det!
Nästan som ett barn!
- Sen sa han: - Du ser ut som en fe.
Det är väl att ta i lite grann...
- Kysste du honom? - Jag vågade inte!
- Vilken trevlig kväll. - Alldeles för kort.
- Kommer du och ser mig boxas? - Självklart!
- Försökte inte han kyssa dig? - Jag vet inte om han tänkte på det.
- Och det inbillar du dig? - Och jag kommer och ser dig sjunga.
Jaha... God natt.
Det är mannen i mitt liv!
Ni var enastående!
Lucien Roupp, monsieur Cerdans manager.
Monsieur Jameson från tv-bolaget CBS.
Det är kanske inte rätt tillfälle, men ni vill kanske...
Marlene...
God kväll, jag ville bara säga några enkla ord...
Det var länge sen jag var i Paris...
...men när ni sjöng i kväll, Edith...
...då var jag där. På Paris gator, under Paris himmel...
I er röst finns Paris själ.
Ni fick mig att resa. Ni fick mig att gråta...
Tack av hela mitt hjärta.
Tack.
Tack för er diskretion.
Kom upp!
Jag börjar tycka om den här staden. Stjärnorna tindrar i kväll...
Kom!
Marc, vet du hur länge grodor lever?
I sagan eller i verkliga livet?
Jag har aldrig läst några sagor. Inte för någon.
Du har inte haft tillfälle, Edith.
Jo... men jag gjorde det inte.
Och glädjeflickan står på gatan här intill
men flickor som är sura vill inga karlar ha
Och om hon dör, det kvittar...
Ajöss med allt hon drömt om för hennes liv är slu...
På trötta fötter går hon - hon hamnar på en krog
Där spelar nu en annan arti...
...natten lång
Hon hör sin melodi
som hon känner igen!
Och hon blundar och...
...hans seniga hand
Hans musik tränger in innanför... hud
Och hon vill bara skrika - hon skälver!
Så hon dansar, hon snurrar helt vilt när hon hör den musiken!
Ursäkta mig, jag är lite trött.
Jag kommer tillbaka.
Ni kan lägga er där.
- Jag går ut igen. - Aldrig i livet.
Ingen säger åt mig när jag ska sluta!
- Be folk lämna salongen. - Jag ska gå ut igen!
- Jag ska gå ut! - Rena självmordet!
- Hon måste in på sjukhus. - Nej!
Nej, Louis! Jag bönfaller dig!
Edith, ni har precis legat på sjukhus. Det blir fler galakvällar.
Hjälp mig ut på scen igen! Hjälp mig ut!
Hjälp mig ut, jag måste få sjunga! Jag måste få sjunga!
Men snälla Edith...
- Hör du dem? - Sluta nu.
- Stäng dörren! - Hjälp mig ut, Louis!
Hjälp mig ut! Får jag inte sjunga i kväll, så...
Får jag inte fortsätta nu, kommer jag aldrig mer att tro på mig själv!
Begriper du?
Doktorn...
Gör vad som krävs.
Fotograferna får inte vad de vill nu heller...
Ni tror jag ska rasa ihop, men jag mår fint!
Hälsa tidningen att det inte blir någon "självmordsturné".
Padam.
St Thérèse, jag vill tacka dig...
Tack. Jag vet att det är du som skickat honom till mig.
Jag har funnit kärleken och jag vet att den kommer från dig.
Lilla Jesusbarnet, skydda Marcel.
Låt mig få ha, ha honom kvar
- Gå nu. - Det är för tidigt, Edith!
- Han vinner, det känner jag på mig! - Förlorar han, så känner du dig dum.
Går det snett ringer jag dig! Stick nu!
Ge dig i väg, nu!
Kom an, Marcel!
Slå ihjäl honom, Marcel!
- Vad händer? - Jag tror att Zale är skadad.
Är han världsmästare nu?
Jag gör nog fel
Du ser ut som en ängel.
Jag ser inte ut som en fe längre.
Du är min världsmästare. Du ska vara min livet ut.
Det som varit tidigare existerar inte längre.
Stanna hos mig.
Älskade! När jag la mig i går strök jag en dag. En lång, obetydlig dag.
Det smärtar att låta flygplanet lyfta med mitt hjärta, mitt förstånd...
Min lille vän, min älskade, din doft dröjer sig kvar i lakanen -
- och mitt hjärta vilar nu natt som dag i dysterhetens famn.
Jag älskar dig. Hur har du fått mig att känna så här? Jag saknar dig.
Jag är helt nollställd. Det är som om jag väntar på något stort.
Håll mig intill hjärtat och lita på att inget är viktigare än du.
Efter matchen får du skicka tillbaka mitt hjärta, så att jag kan andas.
Går jag in på en restaurang spelar de "La vie en rose"...
När jag ser vad din fru och dina barn betyder för dig -
- vill jag resa långt bort -
- i förhoppningen om att du en dag ska tacka mig för det.
Jag kan inte ensam göra anspråk på dig men kan inte leva utan dig...
Gud vet att jag inte begär någonting. Jag är beredd att offra allt.
Om livet tar dig ifrån mig, räcker ej vår kärlek. Då skulle jag också dö.
Det ska ni veta - om tre månader... i april...
...så gör jag succé på Olympia. Då strömmar pengarna in igen!
Edith, din lever fungerar inte längre.
Du är sjuk, du måste vila. Det är allvarligt!
- Jag är 44. Graven väntar inte än! - Avbokningarna har knäckt ekonomin.
Det är mitt fel, eller hur, Loulou?
Nej, det är skattemyndigheternas fel. Vi ska betala 120000 i skatt.
Inte ska man väl behöva vila i hundra år efter lite gulsot!
Jag vill göra comeback på Olympia!
- Ville du något mer? - Ja, vi får inte ge efter för henne.
Jag kan inte sköta allt själv. Hon borde inte lämnat sjukhuset!
- Comeback om tre månader - omöjligt. - Hon behöver utmaningen!
Jo, men hon är chanslös. Sen får jag reda upp allt när det blir inställt.
Vi måste bestämma åt henne - vad hon än säger.
Edith!
"Edith lilla", tänkte jag. "Nu är det slut. Du har förlorat."
- Bedrog han dig? - Nej, då vore jag inte så här lugn!
Han kom ut från restaurangen, jag gömde mig...
Marcel hade åkt för att äta med en gammal svart, blind boxare -
- som han hade träffat några år tidigare. Ni förstår!
- Sådana som han är det ont om! - Marcel! Marcel!
Det är bara han nu.
Men vill du veta en sak, Ginou? Han blir aldrig min.
Han kommer aldrig att lämna sin fru och sina barn.
Han ringer henne varje dag.
Jag låtsas att jag inte märker det. Jag vill att han ska vara lycklig.
Jag kommer tillbaka.
Jag hade kunnat vara Edith Piaf! Sång är inte allt här i livet!
Jag står inte ut så länge, Marcel! Ring Orly, ta ett plan i kväll!
Tar du båten hinner jag dö! Jag saknar dig, Marcel!
Jag står inte ut utan dig!
Varför åker jag inte hem till Paris?
Varför ska jag sitta här som madames lilla hund?
Rom och cola, whisky... Folk behandlar mig som skit här!
Det var roligare att supa på rue de Belleville!
- Du har svikit mig, Edith! - Sluta, Momone!
Sätt henne på båten!
Jag får ta båten...
Skål för din karriär, Edith!
Jag ber dig, Marcel, åk i kväll! För min skull.
- Du går upp sent när jag är borta. - Å, Gud, Marcel!
Tack och lov!
Jag ska göra kaffe. Gå ingenstans.
Du ska få kaffe på sängen.
Varför sitter du där?
Jag visste att du skulle komma!
Lucien slog knut på sig själv för att få biljetterna.
Jag har en present till dig!
Vad bedrövad du ser ut! Du behöver lite kvartslampa, du är likblek.
Ginou!
Ginou! Jag letar efter klockan.
Vad är det med dig? Var är klockan?
Den låg här i ett avlångt rött paket. Cartier... Den låg för fan här!
Vad är det med er allihop? Jag letar efter Marcels klocka!
Vad är det?
Louis... Vad står på?
- Nu måste du vara stark, Edith. - Är det Marcel?
Vad?
Flygplanet har störtat.
Marcel!
Du och jag ska alltid följas åt
I en rymd som ej har något slut
För i himlen finns inga hinder
Hjärtat mitt
vi har vår kärlek
Gud förenar
dem som älskar
- Jag vet inte vad jag ska säga mer. - Ni lär ju vara den bästa sierskan.
Men det här är tredje gången den här veckan. Jag har berättat allt...
Jag vill höra det igen...
...för att jag ska komma ihåg varför jag ska fortsätta leva.
Han dog i himlen, och då finns han där.
KALIFORNIEN AUGUSTI 1955
Jacques Pills! Kan du gasa lite, så det fläktar!
- Jag gillar värmen, den gör mig yr. - Vad bra!
Gasa, Jacques! Pinuppan smälter!
Sen får jag halsfluss och då får du ta hand om mig som en god make.
- Det är den bästa make jag haft! - Ja, det är ju din första!
Tänker du hålla på så där hela dagen?
Jag mår illa!
Se upp, du kör rakt ut i kulisserna!
Låt mig köra! Vi stannar så att lilla Ginou får kräkas!
Ut med dig, Ginou, om madame gör sig besväret.
Bravo, Ginou!
Vänta på mig!
Utflykten var inte helt bortkastad. Vi tog livet av ett träd!
Vilken jävla dålig uppassning! Kan ingen servera oss?
Lugn, älskling. Du är ingen stjärna här. I kväll sjunger du på Mocambo.
Jaså inte? Vilka vi är bjudna till?
Marlon Brando, Ginger Rogers, mr Chaplin...
Vad är det här? Det här har vi inte beställt!
Det är en Midnight Sun Cocktail.
- Rör mig inte! - Låt mig få se...
Torka dig.
Vi får fundera på skilsmässa...
Hur många sprutor om dagen tar ni?
Ett tiotal.
Ursäkta den raka frågan, men varför gör ni det?
För att min kropp ska hålla käften.
När började ni med dagliga injektioner?
För fem år sen, efter flygolyckan. Jag fick reumatism.
Jag kunde inte sticka längre.
Ni har utvecklat ett gravt beroende. Narkotikamissbruk är...
Doktorn, jag vill att min hustru kommer in på avgiftning.
Jag vill ta mig ur det. Jag kan.
OKTOBER 1960 - 5 ÅR SENARE
Danielle, ta hit en stol!
Edith, jag...
Här, Edith.
Sätt dig.
Bruno...
Det blir inget på Olympia.
Jag förstår, Edith.
Nej!
Du ska få träffa kompositören Charles Dumont -
- och textförfattaren Michel Vaucaire.
De vill att du ska få höra en melodi.
Låt det gå undan, jag är trött.
Nej, ingenting
Jag ångrar alls ingenting
Allting fint i mitt liv
Allting hemskt spelar mig ingen roll
Sluta!
Jag tycker om den. Fortsätt.
Ni är fantastisk! Precis vad jag väntat på! Otroligt!
Det är jag! Det är mitt liv, det är jag!
Ta hit Coquatrix igen, vi ska ha Olympia!
Spela igen - det var så fint!
Alla är här: Aznavour, Cocteau, Yves Montand...
- Montand var väl utomlands? - Han kom hem för att se dig!
- Skynda! Publiken väntar! - Det är kokhett i salongen!
De sitter väl inte för hårt?
- Vem är det? - En god vän.
Kom nu, Edith. Res dig.
Mitt kors...
Mitt kors!
- Mitt kors! - Jag hämtar det.
Jag sjunger inte utan mitt kors! Ut med er! Försvinn!
Danielle!
Hej, miss Edith!
Ska ni inte bada i dag?
GRASSE, OKTOBER 1963 SISTA NATTEN
- Vi ses i morgon. - Gå du.
Jag är rädd Simone. Jag håller på att tappa minnet, det är illa...
Det är en enda röra i skallen. Jag försöker komma ihåg...
...men jag kan inte.
Det kommer andra bilder, inte dem jag vill se.
Jag ville se hans klocka. Minns du Marcels klocka?
- Nej, jag såg den aldrig. - Jag ville se hans klocka!
Men vad är det för uppsyn?
Du är alldeles vild i blicken.
Hon är inte så hemsk, ungen.
- Simone... - Ja, Edith?
Jag har inte bett min bön.
Jag vill stå på knä.
Ingen kommer att säga något om du ber i sängen.
Jag vill be för min lilla pappa.
Marcel...
Marcel!
Min lilla vålnad...
Det var bara Momone som visste, men jag vill prata om min lilla vålnad...
- Ta det försiktigt, Edith! - Marcel! Marcelle!
Marcelle, lägg dig! Jag har fått nog av dig!
Jag kan inte tigga och passa din unge samtidigt!
Var fanken är lille Louis?
Nu kommer din far!
Har hon ätit? Jag hörde att ni var ute och tiggde med henne.
Du har henne två gånger i månaden och ni får inte tigga med henne!
Kom, fort!
Det är Marcelle! Kom!
Marcelle ligger på sjukhus! Kom!
Är ni modern?
Akut hjärnhinneinflammation, vi stod maktlösa. Beklagar.
Edith...
Jag har korset.
God dag! Ni var på stranden, sa de.
- Snällt att tacka ja till intervjun. - Det är bara roligt.
- Tänk att se er så långt från Paris. - Jag är aldrig långt från Paris.
Jag har en lista med frågor, ni svarar med det första ni kommer på.
Då så... Vilken är er favoritfärg?
- Blå. - Er favoriträtt?
Buljongkokt biff.
- Kan ni tänka er att leva klokt? - Det är redan gjort.
- Vilka är era trognaste vänner? - Alla mina vänner är trogna.
Om ni inte kunde sjunga mer...?
Då skulle jag inte kunna leva.
Är ni rädd för döden?
Mindre än ensamheten.
- Ber ni böner? - Ja... för jag tror på kärleken.
Jag vill inte dö, Simone! Var är Théo?
- Jag vill se min man. - Théo kommer om en timme.
- Ert vackraste minne som artist? - Varje gång ridån går upp...
Ert vackraste minne som kvinna?
Den första kyssen.
- Tycker ni om natten? - Ja! Med massor av belysning!
Gryningen?
- Med ett piano... och några vänner. - Kvällen?
Den är som gryning för oss.
Du ser, du andas...
Jag kommer inte undan.
Jag orkar inte mer.
Om ni skulle ge ett råd till en kvinna, vad vore det?
- Älska. - Till en ung flicka?
- Älska. - Till ett barn?
Älska.
Vem stickar ni åt?
Den som vill ha min tröja!
Då var det klart. Hoppas det inte tog för lång tid.
- Tack, madame. - Tack själv.
Adjö.
Nej, ingenting
Jag ångrar alls ingenting
Allting fint i mitt liv
allting hemskt spelar mig ingen roll
Nej, ingenting
Jag ångrar alls ingenting
Det som hänt har sopats bort
det är glömt
Det som varit är slut
Alla minnen från förr
har jag stuckit i brand
Gammal glädje och sorg
dem behöver jag ej
Gammal kärlek får dö
för den har ju gjort sitt
Den sopar jag nu bort
för nu börjar jag om
Nej, ingenting
Jag ångrar alls ingenting
Allting fint i mitt liv
allting hemskt spelar mig ingen roll!
Nej, ingenting
Jag ångrar alls ingenting
För mitt liv börjar om
just i dag
och det börjar med dig!
Översättning: Lars Thorsell
Distribution SANDREW METRONOME Ansv. utg. Birgitta Holmar